EXEMPLA ЯКОВА ВІТРІЙСЬКОГО ТА ЙОГО ПРОПОВІДНИЦЬКА ДІЯЛЬНІСТЬ - Богдашина, Олена Миколаївна; Жадан, Іван Сергійович (Південний архів (історичні науки), 2025)
Стаття комплексно висвітлює постать Якова Вітрійського (Jacobus de Vitriaco, Jacques de Vitry) – видатного французького проповідника, історика та церковного діяча ХII – ХIII століть.Метою розвідки є висвітлення біографії Якова Вітрійського, зокрема його проповідницької діяльності, шляхом аналізу різних історичних джерел, включно зі збіркою Sermones vulgares. Методологічною основою статті є загальнонаукові принципи історизму, об’єктивності й системності; спеціально-історичні методи: історико-типологічний, проблемно-хронологічний, проблемно-історіографічний, порівняльно-історичний; різноманітні джерелознавчі прийоми вивчення історичних пам’яток часів Середньовіччя. Завдяки біографічному методу, вивчення життєвих стратегій видатного священнослужителя пов’язується з його світоглядними позиціями, соціальним походженням та рештою обставин успішного розвитку кар’єри кардинала. Герменевтичні та семіотичні підходи дозволяють провести якісний мікроісторичний аналіз тексту. Деконструкція же окремих exemplorum Якова Вітрійського сприяє виявленню позасвідомісних мовних кліше, які разом з іншими словесними формулами та стійкими метафорами доводять повторюваність структури проповідей.Наукова новизна. Стаття показує видатну роль проповідницької практики Якова Вітрійського в організації Хрестових походів, уточнює значення «прикладів» у релігійному та культурному житті Західної Європи ХII – XIII століть. Доведено, що проповіді Якова Вітрійського стали важливим каналом поширення ідеї необхідності Хрестових походів. Простежено взаємозв’язок особистісних мотивів, соціальних та релігійних ідей, життєвих обставин в його рішенні присвятити себе місіонерству.Вперше exempla були досліджені крізь призму т.зв. історії емоцій. У розвідці сформульовані перспективи подальших досліджень проповідницької діяльності та творів Якова Вітрійського.Bисновки. Автори визначили головні етапи проповідницької діяльності Якова Вітрійського й особливості його творчості, дослідили специфіку середньовічних exemplorum як джерел, їхню дидактичну функцію, особистісні, соціальні та релігійні мотиви, а також способи відтворення емоцій – страху, гніву, сорому, роздратування – у взаємодії з моральними принципами й богословською символікою. Розглядаються також зв’язки між художніми прийомами високопоставленого священика, його особистим життєвим досвідом і завданнями Хрестових походів. Exempla Якова Вітрійського відігравали вагому роль у релігійному та культурному житті Західної Європи часів Високого Середньовіччя. У тексті проілюстровано, як через доступну й образну мову автор поєднував реалії повсякдення з універсальними моральними категоріями. Зроблено висновок, що exempla Якова Вітрійського не лише відображають духовно-моральний стан середньовічного суспільства, а й демонструють певну сталість моделей людської поведінки, спільних для різних історичних епох.